Released on www.DanishBits.org
...och kommer att utföras av dr Schoenweiss och dr Klein.
Dr Haas assisterar. Jag kommer i operationssal B-
- att med dr Jacobi utföra en tyreoidektomi på pojken Itskowitz.
Oavsett om ni deltar i operationerna vill jag att ni går igenom fallen-
- och bekantar er med alla aspekter av ingreppen.
Nu vill jag välkomna en ny medlem till vårt läkarlag.
Som tredjekirurg ansluter från Knickerbocker-
-dr Bertram Chickering Jr.
- Ni kan kalla mig Bertie. - Bara på din lediga tid.
På sjukhuset kommer du att vara dr Chickering.
På Mount Sinai är vi lite mer formella än på The Knick.
- Naturligtvis. - Vill du tillägga något?
Jag är inte jude.
Men jag jobbade på många immigranter och lärde mig lite jiddisch.
- Azoy? - A bissel.
Det kommer att göra nytta. - En annan talang gäller laboratoriearbete.
Så för att ge honom en chans att komma på plats-
- ansluter han till Guggenheim i jakten på användningsområden-
-för det nya körtelextraktet.
Jag kände inte till nåt nytt körtelextrakt.
Det är en intressant substans som tagits från flera djurs körtlar-
-av en polack vid namn Cybulski.
Jag har ingen aning om vad han kallar det, men vi kallar det "adrenalin".
Du får hjälpa oss utröna om det har några praktiska användningsområden.
Om det inte finns fler frågor så träffar jag några av er under ronden-
-och resten av er på det andra mötet.
- Är det ännu ett möte? - Klockan tolv.
Och ett tredje klockan sex, så var förberedd.
Den första skoldagen är alltid den svåraste.
- Ser jag så vilsen ut? - Nej, men du såg besviken ut...
när du fick höra att du skulle börja i labbet.
- Märkte dr Zinberg det? - Du dolde det väl.
Han låter mig veta att jag måste förtjäna min plats-
- och han låter dem veta att han tänker förenkla min anpassning.
Det finns en tanke bakom allt han gör. Han är en mycket noggrann man.
Är det därför han låter er anteckna vad som sägs på mötena?
Skulle jag inte kunna vara kirurg, som du?
Nej, jag menade bara... Jag ber om ursäkt.
- Är du kirurg? Jag har aldrig hört... - Din stackare.
Nej, jag är inte kirurg. Jag är inte ens sköterska.
Jag skriver en artikel om dr Zinberg för Collier's.
Jaså, skriver du för Collier's?
Ja, är det mer förvånande än om jag varit kirurg?
Är du flickan som under täckmantel skrev om sanatorier och dårhus?
- Genevieve Everidge? - Hurså, skulle du vilja träffa henne?
Jag tänker mig att hon är en mycket intressant person att tala med.
Det är hon också.
Särskilt när man bjuder ut henne, så ska vi säga fredag klockan sju?
Mazel.
- Tom? - Cleary tappade också målföret.
- Var det rätt grav? - Jag kan läsa en gravsten, Algie.
Nån visste att folk skulle leta och såg till att Speight inte kan hittas.
Uppenbarligen vill de att du ska låta det här vara. Det gör jag också.
Speight föll inte bara överbord. Det finns mer här, jag kan inte ge upp.
Jo då. Om nån ville se honom död eller dölja dödsorsaken-
- så är det ett fall för polisen, inte för dig. Du beter dig obetänksamt.
Igen...
Inte här. Inte nu.
När?
- Tack. - Ge oss ett leende till, käraste.
Du är dig själv igen.
Är du trött? Det har varit en händelserik morgon.
Jag borde kanske vila lite och samla krafter.
Jag kan hjälpa Dorothy med lunchen senare.
- Hon verkar må bättre, inte sant? - Jag ber för henne.
Vår familj vill verkligen inte tvingas spärra in henne för gott.
Men det hon är nu är inte acceptabelt.
- För vem? - För oss. För någon.
Everett, hon är en barnamörderska och en galen kvinna.
Faktum som inte enbart är kända i New York längre.
Pratas det i Philadelphia?
Ethels fästman slog upp förlovningen.
Och jag lever på hoppet, som en patetisk gammal ungmö.
- Hon kommer att bli bättre. - Det hoppas vi alla.
Men jag vet att Eleanor inte vill att kollapsen ska påverka oss så här.
- Vi möts igen. - Mr Robertson.
Jag såg dig härinne med dessa sjuka män. Du är mycket skicklig.
Du förgyller deras dag. Men hur skulle du kunna misslyckas med det?
Syftar du på den komatöse patienten, mannen som yrade på morfin-
-eller de som sov?
Då förgyller du min.
- Tror du mig inte? - Jag håller ett fullt bäcken...
så det är svårare att tro än du inser.
Du är en kvick och bitsk flicka. Det gillar jag.
När ska du sluta vara bitsk och ge mig en chans?
Det är ingen brist på mindre bitska sköterskor.
Alla anställdes av dig och har redan gett dig en chans och mer därtill.
Men det är du som lockar mig. Har du redan nån man som uppvaktar dig?
Du tvekade, det tar jag som ett nej. Då bör jag alltså inte ge upp jakten.
Berätta då för mig, mr Robertson-
-tror du på Gud?
Läser du Bibeln, går i kyrkan och lever ett kristet liv?
Du tvekar, så jag tar det som ett nej.
Det innebär att du definitivt bör ge upp jakten.
- Clara! - Vad hände med henne?
Hon bröt sig in på Hacketts kontor och gav sig en enorm heroininjektion.
- En vidrig jävla scen. - Var är liket nu?
Familjen skickar nån att hämta den.
Hennes riktiga namn är Marianne Horner. De äger ett kopparbolag.
- Absolut inte. - Jag förstår er bestörtning.
Du vill skära upp vår döda dotter och gräva runt som i ett juvelskrin.
Det är illa nog att vi har fått leva med kokainberoendet.
Hon släppte in män i sin mun i utbyte mot drogen.
Våra vänner tror att hon har gått på college och råkat ut för influensan.
Hur förklarar vi att begravningen uteblir-
- eftersom en läkare vill öppna henne och studera hennes innanmäte?
Mrs Horner, känner ni likadant?
Min fru kan inte tänka rationellt nu, ser du inte det?
Jag förstår hur ni känner, men ni måste förstå-
- att jag försöker rädda flickor som er dotter med mitt arbete.
Ärligt talat är er dotter inte den enda i familjen som har problem.
Ni har lika stort intresse av ett botemedel som jag.
Hjälper ni mig så kan det jag upptäcker hjälpa er.
Jag arbetar så snabbt jag kan. Ni kan begrava henne om några dagar.
- Lovar du att inte skära i ansiktet? - Jag ska skydda det med mitt liv.
- Ni utlovade mitt arvode, mr Cleary. - Ni ska få det.
Mrs Showalter täcker alla kostnader. Du har väl hört talas om dem?
- De äger nog det här huset. - Om jag inte har beloppet imorgon...
får er nunna hitta en annan advokat.
- Du behövde inte komma. - Jag ville komma tidigare.
Du är här nu.
Vänligen res er för domare Parkinson Bothamly.
Varsågoda och sitt.
- Mr Whitting, ni bad om prövningen. - Ja, herr domare.
Framför mig har jag sexton tidigare fall som lades ned...
- på grund av brottsprovokation. - De har ingen relevans här.
Men en undersökning av fallen visar ovanliga likheter-
- mellan dessa oskyldigt anklagade medborgare och syster Harriet.
- Det vore rättvist... - Tala inte om vad som är rättvist!
"Se, barn äro en Herrens gåva, livsfrukt en lön."
- Ursäkta? - Psalm 127.
Förvånande att djävulen låter er minnas några verser.
Men tro mig, djävulen kommer inte att påverka mina beslut.
Han har lika lite makt över mig som er charlatan i Rom.
Ni har uppvisat den sanna mordiska naturen hos ert folk.
Jag ska använda denna rättssal och min Guds styrka-
- för att sända en varning till dem som översvämmar våra stränder-
- och låta riktiga amerikaner få veta exakt vad ni är.
Rättegången inleds den femtonde. Nästa fall.
Vad i helvete var det som hände?
Du har inte sett den nya klubben än. Yale byggde sin på samma gata.
Men vår är betydligt mer smakfull.
- Var det så här jag brukade ha det? - Ja.
- Det ser fel ut. - Det ser förtjusande ut.
Jag kan börja om.
Mår du bra, Ellie?
Jag vill bara att allt ska bli rätt för dig, Everett.
Du älskade att visa upp mig för dina klasskamrater.
Nu är det dessvärre inte mycket kvar att skryta med.
Nonsens.
Du kommer alltid att vara den vackraste flickan i världen för mig.
Jag har gått ner så mycket i vikt. Klänningen kommer att hänga på mig.
- Och min färg... - Det är bara en klassåterträff...
med en bunt tråkiga medicinare och deras fruar.
Alltför många råkar dessutom vara deras kusiner.
Vad ska jag säga till dem? Att jag nyligen har varit inspärrad?
Tänk om en av mina tänder lossnar vid middagen?
Gallinger! Där är du ju.
Griscom och Lloyd. Där man hittar den ene hittar man alltid den andre.
- Du ser ut att må bra, Everett. - Vi praktiserar nu tillsammans i Rye.
- Det måste vara en fin institution. - Är du kvar och karvar på The Knick?
- Ja. - Du är av hårdare virke än vi.
Henny, så trevligt att ses. - Hur är det med släkten, Mary?
Politiska som alltid. Det propageras alltid av nån Ingersoll nånstans.
- Var är Eleanor? - Hon besöker släkt på Long Island.
- Jag får möta avgångsklassen ensam. - Det är bara för en kväll.
Eller har hon lämnat dig för gott?
Nej då, hon kommer tillbaka. Det är jag säker på. Ursäkta mig.
Du har sett gatorna i denna stad. All världens avskum kommer hit.
Vartenda land tömmer sin slum i våra hamnar.
Italienare, judar, semiter av alla slag.
Slaver med sitt mörker och sin smuts. Zigenare och homosexuella.
De tröga, skröpliga och efterblivna, vart vi än ser.
Men bland dem kan negern, som vi själva förde hit-
-vara den största faran av alla.
- Gallinger, roligt att se dig. - Låt inte mig störa.
Vi diskuterade just eugenik. Drexler och jag undervisar båda i ämnet i år.
Vet du nåt om det?
Jag har hört några saker. Avla på de bästa för att få de bästa.
Det är lika viktigt att inte låta artens sämsta fortsätta sin linje...
- eller förorena en bättre. - Och är negrer det största hotet?
Det finns en anledning till att de som folk aldrig har lyckats.
Vetenskapen bevisar deras svaga intellekt och brist på karaktär.
Om de fortsätter föröka sig, eller Gud förbjude börjar blandas med oss-
- ger vi upp potentiella stordåd genom bastardiseringen av vår art.
Ni får ursäkta vårt predikande. Vi är båda lite evangeliska rörande ämnet.
Rockefeller, Carnegie och Harriman lägger alla pengar på dess spridning.
College och medicinska skolor lägger till eugenik-kurser i mängder.
Det är framtiden, och den kommer i rättan tid.
Tala fritt, broder. Bikta dig utan rädsla.
Du är i Guds närvaro.
Jag har stulit i hela mitt liv.
- Jag stal från min arbetsgivare. - Amen, broder.
- Jag stal från min frus änkemoder. - Amen.
Och från alla andra jag kunde dupera.
Jag avgav löften som jag visste att jag aldrig skulle hålla.
Jag sårade alla som älskat mig och kände aldrig ett ögonblicks ånger.
Istället kände jag en fåfäng stolthet över att ha lyckats med det.
Men jag lyckades med intet annat än att förgöra mig själv.
Jag vet att Gud straffar mig.
Men jag hoppas och ber för att Han kan se hur mycket jag har förändrats.
Stanna på den rätta vägen-
- så kommer Hans förlåtande ljus snart att lysa över dig.
Amen.
Vilka fler bland oss-
-behöver lätta sina hjärtan ikväll?
Jag har ett tungt hjärta.
En syndares hjärta.
Min dotter arbetar som sjuksköterska.
Hon har sett avskyvärda, hemska sjukdomar.
Men inget kommer i närheten av den som Satan kan smitta oss med.
Botemedlet är bikt.
Öppna din doktorsväska, Lucy.
Tag fram dina medikamenter och förskjut djävulen.
Fortsätt, syrsan min...
Är du beredd?
Tänk att du aldrig har varit här tidigare.
Nu är vi här. När du gjorde din exposé-
- hur lyckades du samla in all information-
- utan att nån blev misstänksam eller att du själv drogades?
Jag förförde biträdena med snuskiga historier och erotiska bilder.
- Jaså? - Nej, nej...
Självklart inte. Jag mutade dem.
En väl utförd muta kan vara en konstform.
- Jag kanske mutar dig. - Till att göra vad?
Jag kommer nog på nåt. Tyckte du om artikeln?
Jag älskade den. Men jag vill inte att folk tror att all medicin är sån.
Psykiatri är ett nytt fält och allt ser alltid värre ut i början.
- Inte allt. - Nej, inte allt.
Det är därför jag skriver om Zinberg. En positiv berättelse om medicin.
Och än bättre om den handlar om en jude som inte bor på Lower East Side.
De enda judar jag har mött har varit utblottade patienter vid The Knick.
Nu känner du två som inte är det.
- Du? - Judinna, ja.
Från topp till tå. Men ingen fara, det smittar inte.
Det bara... Jag menade inte... Genevieve Everidge är bara väldigt...
- Ickejudiskt. - Tja...
Det stinker av gamla pengar. En societetsflicka.
- Är du inte det? - Kanske.
Ingen vet, och så vill jag ha det.
När man läser Genevieve Everidge så är hon det man vill att hon ska vara.
Jag betvivlar att folk tänker detsamma om Esther Kohn-
- en skjortsömmerskas dotter från Pittsfield.
Det skulle jag göra.
Sade Columbia-universitetets Bertram Chickering Jr.
Den ende presbyterianen vid Mount Sinais judiska sjukhus.
Det verkar som om vi båda simmar i okända vatten.
Tänk vilken tur jag har.
Du är alltid så rar mot mig.
Jag älskar ju att vara med dig, även om det blir alltför sällan.
Jag borde vara mer uppmärksam.
Jag tycker verkligen om det där.
- Och när jag gör så här? - Det är också skönt.
- Det var väl inte så farligt? - Nej, det var skönt.
Är det för tidigt att fråga om du känner dig gravid?
- Det funkar inte så. - Hur vet du det?
- Jag jobbar på ett sjukhus. - Jobbade.
Jag besökte syster Harriet idag.
- Varför det? - Hon är min vän och har det svårt.
- Domaren var brutal. - Hon väcker inte direkt medkänsla.
Hennes advokat kostar mer än hon nånsin kan ha råd med.
Jag tänkte att vi kunde hjälpa henne.
Vad är det?
Ber du mig finansiera en barnamörderska?
- Hon hjälpte kvinnor i nöd. - Hon är en mördare.
Hur kan nån som vill ha barn sympatisera med en sådan?
Visste du om att hon aborterade barn?
Hon var din vän, så det måste du ha gjort.
Givetvis inte.
Håll dig borta från henne. Endast Gud kan rädda henne nu.
- John? - Abby.
Tack.
- Hur länge var du borta? - Alltför länge.
- Mår du bättre nu? - Ja då, jag mår fint. Verkligen.
- Hur mår du? Besvärar armen dig? - Jag har haft muskelkramper.
- Nåt annat? - Sömnsvårigheter.
Huvudvärken är mycket värre.
- Du borde ha sökt upp mig. - Varför, John?
Det finns ingen bot och vi vet båda vart jag är på väg.
Det tycks ha varit en bra kväll.
Folk ger mer när de mår sämre.
Huvudsaken är väl att de mår bättre när de går, inte sant?
Jag mår då bättre.
- Gör du? - Ja.
När jag stod däruppe...
kände jag ärligt talat förlåtelsen skölja över mig.
Jag kände mig lättare och tryggare.
Jag kände mig fri.
Flicka lilla, du är långt ifrån fri.
Det du spottade ut ur din fördärvade mun-
- var det vidrigaste, mest förödmjukande avskräde-
-mina öron nånsin hört.
Pappa, jag var tvungen att bikta mig.
Hur skulle jag annars välkomnas till Guds famn?
Tror du att Gud bara förlåter en dum jänta som du?
Du fick inte bara dig själv att framstå som en dåre.
Du fick mig att framstå ännu värre! Du "menade" det inte.
Precis som du inte menade att ljuga...
stjäla, ta en drog och knulla en främling! Jag borde ha vetat.
Jag har sagt till din mor sen den dan du föddes hur dum du är.
Vet du varför jag kallar dig "syrsan"? Det är så du låter.
Varje gång du öppnar munnen kryper det i skinnet på mig.
Och ikväll... Ikväll krävdes den allsmäktiges makt-
- för att jag inte skulle mosa dig medan du gnisslade vidare i kyrkan.
- Pappa, jag ber dig... - Gör det inte värre.
Du vet vad du förtjänar.
Den polske läkaren upptäckte körtelutsöndringen.
En annan trodde sig ha kristalliserat den-
- men han visade sig bara ha isolerat ett bensoyl-derivat.
Sen var det en japan på 103rd Street som lyckades kristallisera det.
- Genialiskt. - Patentet, ja.
Det var han som döpte det till "adrenalin".
Hjärtat slår snabbt.
Vi ska till att börja med bara se om det botar snuvan.
Det kan uppstå bieffekter, eller andra användningsområden.
Hur var din lilla utflykt med den skrivande tösen?
Hela sjukhuset prata om dig. "Den charmerande skurken."
Jag har aldrig mött nån som hon. De saker som hon har sett...
Jag är rädd att jag inte har en chans.
Vi borde överväga att prova på större djur, eller kanske även på människor.
Dr Zinberg håller hårt på reglerna. Vi börjar på möss-
- presenterar våra fynd och går vidare med råttor och marsvin.
Sen kommer katter, hundar, grisar och först därefter människor.
Vi kan åtminstone prova med olika doser.
Bara snuvan, Chickering.
Man får vara aggressiv här, men vi uppskattar inte slarv eller dumhet.
Vadå "ingen chans"? Vill du få henne i säng eller slå henne i badminton?
Jag försöker inte få henne i säng, Leo.
Om det kom till det så är jag rädd att jag inte är tillräckligt erfaren.
- Som en äldre man skulle vara. - Aha.
Det finns erfarenhet att inhämta där ute.
Jag skaffar min varje tisdag på en negerbordell på 29th Street.
Vad gäller erfarenhet är det värt varenda penny.
Papperna är undertecknade.
Du har din tunnelbane-partner.
Fick du din far att sälja några skepp?
Jag fann några företagsbesparingar som kan användas bättre.
Bättre än i återinvesteringar? Vad säger han om att du går emot honom?
Han vet inget. Jag skulle vilja att det förblir så.
Vill han blint driva omkring i 1800-talet så är det hans ensak.
Men skål för vår.
Det borde inte vara svårt att skära från basen av tumören.
Ja, där har vi den.
Vi delar nu den friska levervävnaden vid tumören och binder av kärlen.
Eller så stryper vi kärlen till tumören.
- Det vore slött. - Att skära i levern vore idiotiskt.
Då avlägsnas flödet till framtida tumörer.
Det kommer att göras försiktigt och beslutet är fattat.
Syster Pell, ge dr Gallinger en ren skalpell med vårt tunnaste blad.
- Vill du att jag ska göra det?! - Ja.
Ja.
Jag ska nu dela den friska levervävnaden som leder till tumören-
-och binda av varje blodkärl däri.
Edwards, kan du hjälpa mig med patologin? Jag är nåt på spåren.
- Thack? - Ja?
- Varför frågar du alltid honom? - Vad menar du?
Varför väljer du alltid Edwards istället för mig?
Det här är bara nåt som han är mer lämpad för.
Det var jag som räddade dig.
Och jag är dig evigt tacksam. Men det här handlar inte om min uppskattning.
Jag behöver bara nån som jag kan jobba med på den här forskningen.
Sen han började har Edwards uppfunnit och förbättrat ingrepp och tekniker.
Om du vill samarbeta med mig-
- så gynnar dig avundsjuka sämre än ambition och ansträngning.
Där har vi alltså fienden: syfilis-spiroketen.
- Vårt mål är att döda den jäveln. - Väl formulerat.
- Hur ämnar du göra det? - Jag läste en österrikisk tidskrift.
Flera syfilispatienter hade oförklarligt tillfrisknat.
Den enda kopplingen var att de led av fler sjukdomar.
Streptokocker, lunginflammation, meningit...
Jag hörde liknande i Europa. Man trodde att spiroketen dog...
- av strepto- eller pneumokockerna. - Det berodde inte alls på det.
Jag har försökt döda den med allt jag säkert kan införa i människokroppen.
Jag trodde att den var oförstörbar, tills den en kväll dog av sig själv-
- medan jag arbetade under flera lampors sken.
- Är den ljuskänslig? - Nej, det var värmen.
Jag stektes under lamporna, och det gjorde även sjukdomen.
Syfilis kan dödas med temperatur.
- Hur hög? - 41 till 41,5 grader.
Om jag kan framkalla feber hos en syfilispatient, och få den hög nog...
- så kan jag steka ihjäl sjukdomen. - Ja, och även patienten.
- Du talar om dödliga temperaturer. - Ja, för att bota en dödlig sjukdom.
Du kanske kan framkalla febern med nåt som går att bota.
- Som vad? - Malaria.
En dödlig sjukdom som ger hög feber, men har ett pålitligt botemedel.
- Kinin. - Låt oss prova.
Det krävs utförliga efterforskningar. Riskerna är enorma.
Nej, det kan ta åratal. Den tiden har jag inte.
- Du? - Nej, Abigail.
Hon börjar utveckla koordinationsproblem.
Blodkärlen i hjärnan sväller och täpps till.
Det dröjer inte länge innan kramperna och tromboserna kommer.
Och döden.
- Var börjar vi? - Där vi brukar börja.
Med en gris.
Förändringar väntas under bygget, men det ni ber om är omfattande.
Styrelsen anser att det är viktigt nog för att genomföra förändringarna.
Jag förstår dryckenskaps-avdelningen, men vissa saker är obegripliga.
Att ändra takhöjd och flytta väggar. Varför?
Det är väldigt omstörtande. För att inte tala om kostnaderna.
- Styrelsen bestämmer. - Då bör jag tala med dem.
Mr Wingo, att ifrågasätta dem är inget bra sätt att behålla jobbet på.
Jag borde veta. Jag tog er strid och hamnade nästan på gatan.
Jag vill inte att ni drabbas av samma öde.
Ni har inte den historia som jag har med dessa män.
Tack för ert råd.
- Ändringarna ska utföras. - Bra.
Gör en lista med alla extramaterial så ger jag den till leverantörerna.
Var är vakten?
- Var är eldvakten?! Vem ska vakta? - Mr Blackledge, sir.
- Jag tror han gick och pissade. - När han knäppt igen är han avskedad.
Han kan följa pisset ner i hålet. Du är vakt nu.
Se till att de inte slocknar, annars kan du följa Blackledges piss.
- Begrips? - Ja, mr Wingo.
Försvinn.
- Bra gjort, Frazier. - Jag tillåter inget slarv.
Vi borde kanske för säkerhets skull-
-sakta ner bygget, trots kostnaderna.
Vi vill inte ta onödiga risker.
Jag måste vara hård mot mannarna. De måste förstå vem som bestämmer.
Jag har alltid sagt att lite rädsla kan göra stor nytta.
- Jimmy... - Din skithög.
- Du... - Ligger inte i ett hål i marken? Nej.
- Jag vet inte vem som dödade Bunky. - De skar upp mig rejält också.
Pojkarna på Bellevue sydde ihop mig som en trasdocka. Men nu är jag här.
- Och här är du. - Jimmy, jag ber dig...
Jag ska inte spöa dig, bara leverera ett meddelande.
Du måste komma till Tammany Hall och redovisa för det här bygget.
- Jobbar du för stadshuset? - Ja, och kalla mig inte Jimmy längre.
Folk tilltalar mig formellt nu. Jag är mr James Fester.
Du gör bäst i att komma ihåg det.
Okej...
Kan vi ses ikväll? Jag ringer när jag blir ledig. - C.
Mr Barrow gav exakta instruktioner om att skriftliga rapporter krävs-
- innan jag kan lämna ut narkotikum. Endast till läkare eller sköterskor.
Svara då på detta. Hur ska jag kunna skriva rapport från Houston Street-
- när jag plockar upp nån som sparkats av en mula?
Att ha dessa mediciner på ambulansen-
- kan vara skillnaden mellan att köra folk hit eller till bårhuset.
Goda nyheter, Herman. Jag var på klubben med gossarna igår.
Vi började prata om dig.
Jag har nu nog många stödjare för att ge dig en medlemskapsintervju.
- Jaså? - Ingen fara, jag står vid din sida...
och trumpetar ut att du är värdig. Det är det minsta jag kan göra.
- Tack. - Ingen orsak.
Tack.
Jag ville inte låta dig vänta-
- men jag hade skolarbete och behövde ordna håret för dig.
- Jag hoppas du förlåter mig. - Ursäkta, det är min tur.
- Hermie, jag såg dig inte. - Tydligen inte.
- God dag, domare Corwin. - Herman.
Jag har varit så upptagen med skolarbete och att ordna håret.
Var inte arg, Hermie. Du vet hur viktig du är för mig.
Och för domaren, fetknoppen före honom och spanjacken innan dess.
Ja, jag har väntat så länge.
Sen du fick en ny chef verkar det vara svårare än nånsin att få ses.
Annonserade han i Morning Telegraph? Har du en affischtavla på Broadway?
Är du svartsjuk?
Jag trodde bara att du alltid skulle vilja ha mig främst i kön.
Det gör jag! Det är inte mitt fel, de tvingar mig att göra så.
Jag är ingen idiot, Junia. Jag är väl medveten om att det här är ditt jobb.
Jag trodde bara att du och jag betydde mer än en sexdollarsaffär.
Det gör du.
När jag somnar på natten tänker jag på ditt rara leende.
Jag drömmer om dina kramar och kyssar.
När jag vaknar räknar jag timmarna tills vi ses igen. Det vet du väl?
Ja.
Jag önskar att jag kunde få vara med dig hela tiden.
Jag är fången här, och du är allt jag har.
Ett liv med dig är allt jag drömmer om.
Förlåt...
Be inte om ursäkt.
Det är inte ditt fel att du hamnade här.
Är det verkligen vad du vill? Vill du vara med mig?
Mer än nåt annat i hela världen.
Då ska du vara det.
Så där ja... Det borde garantera det.
Då så, Otto. Låt oss förse dig med fröjd och gamman. Hit med armen.
Nu ska du gå in och slita armen av honom. Är du redo? Kom igen!
Kom igen, gosse! Slit armjäveln av honom!
Otto! Otto!
Fan också...
Ge mig den.
Fyrtio grader.
Vår syfilitiska sugga är nu tre grader över det normala.
Vi vet inte ens om kinin botar malaria hos en gris.
Om några grader till pumpar vi henne full och tar reda på det.
Under tiden låter vi febern härja.
- Ni har besök! - Utmärkt. Tack, mina herrar.
Jag måste påbörja en fullständig dissektion av denna flickas kropp.
Jag återkommer om en timme och tar tempen på grisen.
Visste folk vad ni höll på med-
- skulle de inte ta emot en huvudvärkstablett av er.
Ja?
Koppla fram det.
Dr Edwards här.
Va?
Nu genast?
- Ta en bit kaka till. - Jag borde inte.
Man kan inte dansa bort hur många kilo som helst.
Algie berättade hur vacker du var, men gjorde inte silhuetten rättvisa.
Algie, titta vem som är här.
Opal.
Hej, raring.
Äntligen får vi träffa din fru efter att ha hört om henne i flera månader.
Det var så länge sen. Låt mig lägga armarna om dig igen.
Hon ankom till Boston med "Saxonia" i förrgår.
- Boston? - Där jag trodde att du var.
Men jag insåg misstaget. Landet är så stort, med så många städer.
- Jag reste direkt hit. - Till mina föräldrar...
- De välkomnade mig som en släkting. - Du är ju det.
Det är ju det jag är.
Och en enda röra efter allt resande. Jag måste fräscha till mig.
Frånvaro får hjärtat att längta, men läppfärg får det att slå fortare.
- Längst bort och till höger. - Jag kommer strax.
Vem i hela världen är den där kvinnan?
Min fru, precis som hon sa.
Borde du inte ha berättat att du hade gift dig?
- Sånt glömmer man inte. - Jag hoppades att hon hade det.
- Du borde ha berättat. - Varför ljög du?
Allt gick så fort.
Vi var i Paris. Medicinen gick bra och folk accepterade mig.
Vi träffades. Och jag var lycklig.
- Men sen... - Det är alltid ett "men sen" med dig.
- Du hetsar upp dig, lugnar dig... - och flyr och flyr.
Hur kunde du tro att det här inte skulle komma ikapp dig?
- Jag vet inte ens vad hon vill. - Jag vet exakt.
Den där flickan är fast besluten.
Vad har jag missat?
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---